âTĂ€mĂ€ kirja kertoo sodasta. SiitĂ€ ei ole tarkoitettu sotakirjaa, kutsun sitĂ€ siis sodassaolokirjaksi. Se kertoo yksityisen sotilaan tunnoista ja kokemuksista kaiken sotapropagandan, onttojen fraasien ja isĂ€nmaallisten iskulauseiden takana. Sen tapahtumat saattavat vaikuttaa lapsellisilta ja naurettavilta, mutta minusta se on surullinen kirja.â
NÀin kuvaa sotamuistelmiaan Eero Porko, joka teki velvollisuutensa kapinoimatta, vaikka kaikki hÀnen nÀkemÀnsÀ ja kokemansa nÀytti olevan jyrkÀssÀ ristiriidassa upseereiden ja sotilaspappien puheiden kanssa.
Eero Porko sai kutsun armeijaan vuonna 1942. Jos ei sotamies Porkolla alun perinkÀÀn ollut korkeaa kÀsitystÀ sotasankaruudesta, sai sodan todellisuus hÀnet lopullisesti vakuuttumaan sen mielettömyydestÀ.
Jatkosodasta Porko kotiutettiin marraskuussa 1944, 21-vuotiaana ja vammautuneena. JÀÀtyÀÀn elÀkkeelle maanviljelijÀn työstÀÀn hÀn kirjoitti tÀmÀn teoksen, jonka sarkasmi ja terÀvÀ huumori paljastavat sodan todelliset kasvot paremmin kuin mikÀÀn sankaritarina.