Sain 2011 eturauhassyöpÀ diagnoosin ja aloin heti kirjoittaa tuntojani runoina. Jaoin niitÀ syöpÀyhdistyksen sivuilla ja sain paljon kiitettÀvÀÀ palautetta. Minulle esitettiin toive, ettÀ julkaisisin nÀmÀ runot kirjana, joten nyt olen saanut toiveen tÀytettyÀ. Palautetta tuli paljon naisilta, vaikka kyseessÀ on miesten syöpÀ. HeillÀ oli hyvin samanlaiset tunteet omien diagnoosiensa kanssa kuin minulla. Nyt kun kÀvin nÀitÀ runoja uudelleen lÀpi huomasin miten monessa runossa pohdin sitÀ, ettÀ jos ei parannusta löydy, niin edessÀ on kuolema tosin vÀhÀn peitellymmin sanottuna. SiitÀ on nyt viisi vuotta ja PSA-arvoni on pysynyt mittaamattomissa eli toistaiseksi terve mies. Olen yrittÀnyt lÀhestyÀ sairauttani itseironialla kÀyttÀen mieli-, kielikuvia ja metaforia sopivassa suhteessa. Toivon tÀmÀn kirjan auttavan joitakin löytÀmÀÀn apua oman syöpÀnsÀ kanssa ja muistamaan, ettÀ ei elÀmÀ lopu syöpÀdiagnoosiin.