I 1534 udkom Martin Luthers skrift om opstandelsen. Det er resultatet af 17 prÊdikener, som Luther holdt over FÞrste Korintherbrev 15. I denne udlÊgning af bibelens store kapitel om opstandelsen viser Luther, at den kristne tro er en tro pÄ en virkelig og legemlig opstandelse af de dÞde. Luther afviser svÊrmernes Ändelige tolkning, hvor der blot bliver tale om en Ändelig opstandelse, hvor vi gennem dÄben er opstÄet fra synden og er gÄet ind i et nyt Ändeligt liv.
Denne tolkning skyldes ifÞlge Luther, at de vil udmÄle Skriften med deres fornuft og egne klogskab. De vil vÊre kloge og rage med deres hoved i Skriften. Men det gÄr ikke. For som Luther siger heri:
For hvis denne artikel er borte, sÄ er ogsÄ alle andre tabt og hovedartiklen og hele Kristus mistet eller prÊdiket forgÊves. For det er jo endemÄlet, hvorfor vi tror pÄ Kristus, bliver dÞbt, prÊdiker og bruger sakramenterne, at vi hÄber pÄ et andet liv, hvor vi skal komme til Kristus og med ham evigt regere, frelst fra synden, dÞden, DjÊvelen og alt ondt.