"Det var sÞndag morgen, og Agnes MÞller hadde en mann i senga. Hun holdt seg oppe pÄ den ene albuen mens hun stirret pÄ ham. Han sov fremdeles, med munnen Äpen. Det mÄ jeg si, tenkte Agnes. Ja, det mÄ jeg sannelig si. SÄ snudde hun seg over til den andre siden og stod opp, tok pÄ seg morgenkÄpa, fÞr hun gikk inn pÄ kjÞkkenet, begynte Ä dekke pÄ bordet. Ja, hva skal jeg si? la hun sÄ til, grunnende. For noe mÄtte hun vel si nÄr han vÄknet?"
SÄ lenge Agnes MÞller kan huske har hun tenkt at om hun bare viker Þrlite fra den rette sti, sÄ vil slutten fÞlge like ubÞnnhÞrlig som om hun hadde kastet seg utfor et eller annet stup. NÄ er hun fÞrtifem Är og tenker at det fÄr sÄ vÊre. PÄ et eller annet tidspunkt orker man ikke lenger Ä ta sÄ mye hensyn til seg selv og alle sine nevroser. Og kanskje er det derfor hun denne morgenen vÄkner med en mann i senga. Han heter Peter Venn, er naboen hennes, og nÄ ligger han der med Äpen munn.
"Agnes natt og dag" er en eksistensielt oppmuntrende fortelling om Agnes MĂžllers mĂžte med kjĂŠrligheten, skrevet med et stort humoristisk alvor og litterĂŠrt overskudd.
Krissbel79
10/12/2022